De nordlige breddegrader.
Vide vidder, stille fjorde og eventyrbjerge.
Det er fantastisk smukt.
Jeg har hele livet længtes efter landet med nordlys.
Det er vanvittigt koldt. Man kan vel kalde det arktisk.
Som barn boede jeg i Malaysias tropiske varme.
Det var skønt, men jeg længtes efter at fryse.
At tage en cardigan på var noget særligt. Jeg havde aldrig set sne.
Jeg læste om snedronninger og trolde. Nu er jeg i den verden.
Det er fantastisk. Kan vi komme længere nordpå? Det tror jeg.
Det er den rejse, jeg altid har drømt om.
Det er en helt anden verden. Der er kun dig og os.
Hvis vi er meget heldige, får vi nordlyset at se.
Min rejse begynder en kold morgen i marts.
Jeg befinder mig allerede 1.448 km nord for mit hjem i London.
Nu venter en otte timers rejse til polarcirklen.
Jeg tager med Norges egen polarekspres.
Det ser helt friskt ud. De siger, at man ikke skal stikke hovedet ud.
Det er spændende at pakke til rejser.
Den her kuffert havde jeg som barn. Alle vores kufferter havde mærker.
Mor skrev vores navne og malede hjørnerne-
-så man kunne se dem ved kajen. Dengang fløj man ikke.
Jeg pakker ting, som er vigtige til hver rejse.
Her har jeg farver og en bog til at tegne i-
-men siderne har forskellige farver.
Chokoladen har jeg købt her. En bog om vikingernes land.
Der er smukke, gamle kort i den. Se lige.
Uden en bestemt ting i kufferten, ville jeg ikke have rejst.
Det var i denne bog, jeg første gang hørte om nordlyset.
Jeg var seks eller syv år, da jeg fik den.
Forfatteren er fra Australien, så hun skrev om aurora australis.
Der var et billede, som jeg aldrig glemte-
-af et bølgende gardin og en lille bitte pingvin.
Ponny siger: "Pludseligt fyldtes himmelen af gult lys-
-som lavede mønster i mørket."
Det borede sig fast. Jeg kunne ikke forstå, at jeg ville blive voksen-
-gifte mig, få arbejde og børnebørn.
Og uden at have set det, som pingvinen så.
Det er min drøm. Jeg frygter, at vi ikke får det at se.
For at øge chancerne rejser jeg endnu mere nordpå-
-og stirrer forhåbningsfuldt op på nattehimmelen.
Om dagen vil jeg opleve så meget af Norge som muligt.
Vi skal så langt nordpå, som man kan komme-
-uden at man når til Nordpolen.
Når man ser på Norges kyst, ligner den en rygrad.
Den går opad og bøjer. Vi er her og rejser nordpå.
Det er spændende. Man drages af den magnetiske nordpol.
Det er den, der styrer kompasset.
Jeg vil gerne vide, hvor nord er.
Uanset hvor man er, er det vigtigt at vide, hvor verdenshjørnerne er.
Lige nu rejser jeg mod nord.
Man kan tage helt til polarcirklen med toget.
Men jeg gør det på den rigtige måde. Jeg realiserer jo min drøm.
Det her er ikke en almindelig taxiplads.
Jeg rejser med Tore Kristiansen og hans 11 hunde.
Godmorgen. Jeg hedder Joanna. Godt at møde dig.
-Det er nogle skønne hunde. -Det er Alaskan Husky.
De kan godt lide at løbe.
Jeg har valgt et sted, som er kendt for sin natur og fiskeri.
Lofoten-øerne.
Jeg drages mest af et charmerende navn på kortet.
Det er ikke et A men et Å, som er sidst i det norske alfabet.
Da jeg ankommer, føles Å som det mest øde sted.
Skydækket ødelægger alt håb om at se nordlys.
Det ligger lige oven på havet.
Den pensionerede lærer Ottar Schiøtz fører mig til min "rorbu"-
-som er en fiskerhytte.
Hvor skønt!
Hvorfor valgte du det nordlige Norge?
Jeg har hele livet drømt om at rejse nordpå.
Som barn ville jeg så gerne se nordlyset.
Jeg læste om sne og norden, og jeg længtes efter at opleve det.
Da jeg var lille, var jeg i Malaysia til kroningen-
-da dronningen blev kronet i 1953. Min søster og jeg var udklædt.
Jeg var syv år og klædt ud som norsk pige.
Min mor syede kostumer til min søster og jeg.
Hun satte vores hår, så vi lignede norske piger.
-Synes du, jeg ser norsk ud? -Ja. Du drømte allerede om Norden.
-Kan du se det? -Jeg kan se det i dine øjne.
-Tror du, at jeg har vikingeblod? -Ja.
-Er du en viking? Det tror jeg. -Ja, jeg har nok vikingeblod.
Det er helt fantastisk, Ottar. Det er så smukt.
Noget, som ikke var en del af min barndomsdrøm, var tørret fisk.
Hvad er det, der snurrer rundt i værelset?
Det her er en torsk-
-men det er en særlig torsk, som kaldes kongetorsk.
-De spåede vejret med den. -Hvordan?
Når vejret ændrede sig, bevægede den sig.
På den måde blev folk advaret om stormvejr-
-og andre ændringer i vejret.
-Hang der en fisk i alle rorbuer? -Ja, og i mange hjem.
-De bragte også held. -Det er mørkt udenfor.
Jeg glæder mig til at se, hvor jeg er.
Forbløffende!
Det er helt utroligt. Det er fantastisk smukt.
Hele natten kunne jeg høre vandet-
-og mågerne skreg og skreg.
Det er tid til at udforske Å. En skarp lugt lokker mig opad.
Hvilket usædvanligt syn. Tusindvis af hovedløse torsk på pæle.
Taler du engelsk? Ikke engelsk?
-Polsk. Jeg er fra Polen. -Er du fra Polen? Tre fra Polen.
I Norge lader det til at være polakker, der arbejder.
Jeg har aldrig set folk fra Polen ved polen før.
-Hvor mange fisk? -Det ved jeg ikke.
Om en måned hænger der fem millioner torsk til tørre her.
Vikingerne invaderede England med tørrede fisk i bagagen.
Tørring var den eneste måde at bevare protein på.
Det er stadig en af Norges mest indbringende eksportvarer.
Fiskelugten er ikke slem. Det er en gennemtrængende lugt.
Tak.
Han siger måske noget slemt. Farvel med jer.
Et billede og et ord, som er synonymt med Norge, er fjord.
Ottar tager mig med til romantikkens verden.
Fjordene er karakteristiske for vores romantiske syn på Norden.
Mageløs, vild og overvældende.
Bjergene er helt fantastiske. De ligner eventyrbjerge.
-Der burde bo trolde i dem. -Det findes mange eventyr om dem.
De var kæmper og trolde. Kan du se toppen derovre?
Det var en smuk kvinde.
Det er rigtig koldt.
I 1800-tallet inspirerede naturen forfattere, kunstnere-
-og komponister til at skrive musik og eventyr og male.
På den måde skabte de en norsk nationalidentitet-
-og et billede af Norden, som tiltalte folk som mig.
En syvårig med eventyrbøger i det tropiske Malaysia.
Kunstnere inspireres stadig af Lofoten.
Jeg skal besøge en af dem. Tor Esaissen.
-Hej. Hvordan går det? -Det er godt at møde dig.
I lige måde. Velkommen.
-Det er mit liv. Jeg har alt her. -Ja, det har du.
Det er et af de smukkeste steder i verden, jeg har besøgt.
Jeg er enig. Jeg er så heldig.
-Du er virkelig heldig. -Ja.
Tor er en moderne kunstner, som skaber kunst af alt og intet.
Det gælder hans atelier og tøj.
Han inspireres lige meget af naturen som romantikerne.
Det er frem for alt lyset, der inspirerer.
Kan du beskrive nordlyset for mig, Tor?
Jeg kan forsøge.
For en uge siden-
-gik jeg rundt udenfor om natten.
Da så jeg et rødt-
-og grønt lys, som nærmede sig.
Jeg stod og så, hvordan det kom nærmere og nærmere.
Det omringede mig. Jeg har aldrig set noget lignende.
Jeg stod bare der i flere minutter.
Fortræffeligt! Det rørte ved dig.
Det var så tæt på mig, men jeg var ikke bange.
Jeg vil så gerne se nordlys. Tror du, jeg får det at se?
Har du aldrig set det? Det kommer du til.
Det lover jeg.
Trods Tors løfte blev det igen overskyet til aften.
Jeg er virkelig interesseret i Norden og polarcirklen-
-og det nordiske folk, men jeg vil allerhelst se nordlyset.
I 55 år af mit liv har jeg drømt om at se nordlys.
Jeg ville ikke kunne bære at tage hjem uden at have set det.
Kufferten er pakket, og humøret er lavt.
Mens holdet pakker udstyret, går jeg en sidste tur rundt om Å.
Se! Se! Det er væk.
Det er væk. Det er jeg ked af. Det var her.
Det var som en bleg regnbue, som dukkede op ud af ingenting.
Den skød frem over himmelen som en kondensstribe.
Det var helt utroligt. Den...
...delte sig og skød sidelæns hen over himmelen.
Det er væk nu. Jeg er ked af, at i gik glip af det.
Jeg så det. Vi får det at se igen.
Vi ventede på den flygtige dame, som nordlyset kaldes-
-men hun viste sig ikke igen hele natten.
Jeg flyver nordpå ind over landet. Jeg lægger Norges kyst bag mig.
Naturen, kulturen og folket kunne ikke være mere anderledes.
Den vide arktiske tundra er hjemland for de indfødte. Samerne.
Kautokeino er Norges mest samiske by.
Godmorgen.
Borgmesteren, Klemet Erland Hætta, vil gerne mødes med mig.
Jeg forventede at møde en meget ældre mand.
Nu er du i Sameland, som du kan se.
Er bæltet og skørtet lavet af sælskind?
Det er rensdyrskind, og det her er også rensdyrskind.
Vi har hvide og sorte rensdyr.
Sikket smukt mønster. Se det broderi.
-Er det lavet specielt til dig? -Ja. Det er meget vigtigt.
Når man er ugift, så er de runde.
-Når man er gift, er de... -Firkantede.
Så jeg har altså en chance?
Ja. Skal vi gå hen i kirken?
Vi gik hen til kirken. Jeg er heldig både med guiden og timingen.
Tiden før påske er vigtig for samerne. Klokkerne ringer ind.
Fordi jeg følges med borgmesteren, møder jeg straks alle i byen.
-Det her er min fætter. -Det er hyggeligt at møde dig.
Det er tid til bryllupper, fester og at nyde forårssolen-
-når temperaturen stiger til hele fem minusgrader.
Festlighederne begynder med konfirmationer.
I dag bor der cirka 80.000 samer i det nordlige Skandinavien.
Indtil for nylig blev de kaldt lapper. Indbyggere i Lapland.
De blev opfattet som vildmænd og havde det svært i århundreder.
Samernes identitet og sprog har nu fået et opsving.
Der var ingen veje før 1960erne, men nu har de mobiler og bredbånd.
De har en af de højeste levestandarder i verden.
Men næsten halvdelen af familierne lever af rensdyr.
Jeg møder den bedste rensdyrvogter. Mikkel Isak Eira.
Han lever anderledes end sin farfar.
Han inviterer mig med på arbejde.
-Skal jeg have hjelm på? -Ja. Her er din scooter.
Har du kørt sådan en før? Når du starter, skal du kun dreje nøglen.
Og sådan her stopper du den.
I modsætning til mig er hans søn ikke en begynder.
-Hvor gammel er han? -Fire år og fem måneder.
-Hvor længe har han kørt? -Et år. Siden han var tre år.
Vil du tælle på engelsk? "One, two, three..." Nej.
-Kan du lide at køre, Emil? -Ja.
Jeg kan godt klare, at en fireårig oplærer en bedstemor.
Han kan nok ikke danse folkedans. Det var jeg god til på hans alder.
-Skal Emil med os i dag? -Nej, han skal i børnehave.
Han har oplært en gammel dame, så nu er det tid til børnehave.
Det sætter tingene i perspektiv.
Mikkel har et moderne hjem, men lever som en nomade.
Han følger rensdyrene på vandring til kysten.
Vandringen er først om nogle uger.
Rensdyrene går frit rundt, så vi ved ikke, hvor de er.
Det er uhøfligt at spørge en samer, hvor stor hans flok er.
Mikkel Isaks er svær at undgå.
Se, Joanna. Det er min rensdyrflok.
Se lige engang! De ser fantastiske ud, Mikkel Isak.
Vil du gøre det? Jeg har øjne som en gammel dame.
Nej, nu kan jeg se.
-De er så smukke. Sikken stor flok. -Ja, det er den.
Nogle har horn, og nogle har ikke. Hvem er hvem?
Hunnerne har horn, og hannerne har ikke horn om vinteren.
Normalt har hannerne horn, og hunnerne er underdanige.
Her ser mændene lidt underdanige ud.
Nogle af dem graver.
-De graver efter mos. -Javel.
Se, hvordan de graver.
Sådan har samerne levet i tusindvis af år. I følger flokken.
Vi følger flokken til kysten om sommeren. Nu skal vi fange en.
-Fanger du en? -Ja, jeg viser dig øremærket.
-Du har mærket dem? -Ja. Jeg fanger dem med lasso.
Det er ligesom rodeo med en cowboy, men du er en "rensdyrboy".
Kom og hjælp mig, Joanna.
Se!
Her kan du se øret.
Jeg gjorde det, da den var kalv. Det er mit mærke.
-Det betyder Mikkel Isak. -Ja. Hun er seks eller syv år.
-Hun er smuk og stor. -Du fangede hende så nemt.
Ja. Jeg har gjort det før.
-Du er dygtig. Har hun det godt? -Hun har det rigtig godt.
Hun er ikke bange. Flokken spiser helt fredeligt.
Helt fantastisk. Mange tak.
Når han rejser med flokken, bor han i et traditionelt telt.
Han har inviteret en af de ældre for at vise mig samisk jojk.
Ante Mikkel Gaup er en af de bedste. Jojk er mere end musik.
Hvor var det fint.
Ante Mikkel fortæller, at samerne jojker til både dyr og natur.
Det vigtigste er, at samerne ikke jojker om noget.
Det bliver udtrykt gennem jojken.
Man jojker ikke på bestemte tider, men når lysten opstår.
-Hvor skønt. -Han jojker om mig.
Om hvordan jeg er, og hvad jeg laver. Det er om mig.
Ante Mikkel, kan du fortælle-
-om du jojker om nordlys?
Ante Mikkel kender ikke nogen nordlysjojk.
Man skal ikke tale for meget om nordlys.
Frem for alt skal man ikke drille dem.
Nu blev jeg urolig. Jeg har talt om nordlys, siden jeg kom.
Har jeg gjort den flygtige dame vred?
Jeg rejser videre.. Nordpå, selvfølgelig.
Her skal Mikkel Isak og flokken snart rejse.
Rejsen, som tager dem uger, tager nogle timer for mig.
Men himmelen er igen dækket af skyer.
I Alta venter en magisk aften i kulden-
-men jeg kommer ikke til at se nordlys. Jeg skal være indendørs.
Sølve, se engang!
Det her er Alta Igloo Hotel. Sølve Monsen er hotelbestyrer.
Det er så mærkeligt. Kan i se mit åndedræt?
-Det er koldt, men tørt. -Gennemsnittet er minus 4 grader.
Sikke nogle mægtige dørkarme.
Isdyr! Der er en pingvin.
Det er nok slædehunde, som afventer instruktioner.
Det her er måske lidt nordlys.
Isbjørne. Se!
Der er en lille snekirke.
Se snekirken! Det er formidabelt.
-Vi har vielser her. -Fantastisk!
Ishotellet er her indtil midten af april, så smelter det hele.
Det smelter langsomt fra midten af april.
Hvad hvis det smelter, når i har gæster?
Se lysekronen!
-Det ligner krystalglas. -Ja, men det er is.
Det føles som et vidunderligt eventyr-
-indtil man indser, at det er et hotel, hvor man skal sove.
Nu får jeg hjertebanken. Er det soveværelserne?
-Ja, det er soveværelserne. -Det er jo iskoldt!
Jeg skal redde seng. Der ligger nogen.
Hvor frygteligt, der ligger et lig.
Nej, det er bare for sjov.
Humøret er højt. Jeg har vasket mig.
Jeg tager overtøjet af, men sover i undertøj.
Jeg har fjernet sminken. Jeg vil gerne være frisk.
I kan blive, hvis i vil, men nu skal jeg i seng.
Sådan er jeg.
Jag kan ikke gå i seng med hue på.
Det er det værste, jeg har gjort. Nu får vi det overstået.
Hvis jeg tager mere af, fornærmer jeg nok nogen.
Jeg har haft det på hele dagen. Det er ikke fornærmende.
Den her skal af. Det er et mareridt.
Jeg kan ikke sove med strømperne. Jeg sveder ikke-
-men de fryser til is. Det bliver kashmirsokker.
Når bukserne skal af, må i gå. Det er ikke et kønt syn.
Der er måske børn, der ser med.
Bukserne. I må ikke se mig tage bukserne af.
Alt er sort indenunder. Sådan er mit liv.
Hvis jeg var skilsmisseadvokat, ville jeg bo her.
Nogen planlægger at komme på bryllupsrejse her.
Nu bliver det fjollet. Handsker, halstørklæde, hue-
-fleece, ost og jakken.
Er det her bekvemt? Det er et mareridt! Hvad laver jeg?
Mit synlige åndedræt kan sige det, men godnat.
Og hvis vi ikke ses igen, så husk, at jeg holdt virkelig meget af dig.
Jeg er lige vågnet.
Jeg sov rigtig godt. Jeg tog handskerne af.
Jeg tog endda halstørklædet af-
-og jeg tog sokkerne af.
Jeg var varm. Det var meget vellykket.
Jeg gør det nok ikke igen, fordi det var så omfattende.
Jeg er nu øverst oppe på den norske landmasse.
Jeg har haft det vidunderligt. Det ville være barnligt at ærgre sig.
Da jeg når til havet og vejen langs fjordene-
-slår det mig, at nordlysets land ikke har levet op til navnet.
For at få hjælp bidder jeg i det sure æble og kører mod vest.
Ingen kan slå Tromsø, når det gælder forskning i nordlys.
Professor Truls Lynne Hansen kan måske hjælpe mig-
-med at se mere end glimtet tidligere på rejsen.
Jeg så en grøn stribe hen over himmelen.
Det må have været skræmmende engang. Var folk bange for nordlys?
Ja. Man måtte ikke vinke til det. Nogen tror stadig på det.
Du må ikke fløjte af det. Så tager det dig.
-Kommer det og tager en? -Ja.
Kan du forklare, hvad det er, der sker?
Det er energirige partikler fra rummet, som møder atmosfæren.
Partiklernes energi forvandles til lys. Det er det, vi ser.
Kommer de fra solen? Du må vise mig det.
Vi laver en lille tegning. Her er jorden.
Her har vi rotationsakslen. Det her er nattesiden.
Her er nattesiden, og her er dagsiden. Her er solen.
Fra solen blæser en stærk vind, som kaldes solvind.
Den rammer jordens magnetfelt. De kolliderer.
Det er altså nærmest en kamp mellem dem.
Da tegningen blev mere indviklet, begyndte jeg at blive panikslagen.
Partikelfysik er ikke min stærke side.
Men jorden er en enorm magnet.
Polerne tiltrækker partiklerne, hvilket får pragtfulde følger.
Månen, solen og kometer dækker kun en brøkdel af himmelen.
Men nordlyset dækker hele himmelen fra horisont til horisont.
Det er storslået.
Jeg havde denne bog som barn. Den har en tegning af nordlyset.
Det er nok sydlys, for her er ingen pingviner.
Pingvinerne på Sydpolen ser det samme som vi.
-Er det her en god tegning? -Ja, det er et typisk polarlys.
Det jeg allerhelst vil se, er gardineffekten.
Det er et bølget gardin fra rummet. Elektronerne er langs linjerne.
Når de rammer atmosfæren, afgives lys. Det er meget virkelighedstro.
Jeg håber ikke, den grønne stribe er det eneste nordlys, jeg ser.
Jeg håber, du får det at se.
Find et mørkt sted uden forstyrrende lys, og kig efter det.
Jeg må være tålmodig og kigge efter det.
-Jeg må ikke vinke eller fløjte. -Nej, gør ikke det.
-Det gør jeg ikke. -Så kommer det og tager dig.
Nu må jeg lytte til Truls råd.
Vejret er ustadigt, men guiden Kjetil lover-
-at finde nordlyset, om det så tager hele natten.
Jeg må lige fortælle, hvad jeg har på. Jeg har to par strømper-
-lange underbukser og en undertrøje.
Fleecebukser, smækbukser og en trøje mere.
Oven på den har jeg en fleecetrøje.
Over den har jeg min tykke jakke, som tåler kulden på Mount Everest.
På fødderne har jeg støvler med meget tykke såler.
Jeg har fodvarmere på. Jeg har to par vanter og to huer.
Oven på det skal jeg have en overlevelsesdragt.
-Det er godt. -Er du varm?
Den sidder tæt. Ikke lige det, jeg ville vælge til den røde løber.
Man vælger tøj efter situationen. Det føles godt. Tak.
-Jeg kan ikke se noget. -Nej, ikke endnu.
Magnetfeltet er aktivt i aften. Det kræver tålmodighed.
-Jeg venter bare her. -Ja. Held og lykke.
Jeg står i bælgmørket ved fjorden og venter.
Se. Det er lysere derovre.
Nu sker der noget.
Se deroppe!. Se, hvad der sker her!
Vi har en, to...
Vi har tre bånd.
Det er tre gardiner af grønt.
De snor sig rundt om bjerget.
Se der!
Det er noget andet end det glimt, jeg så i Å.
Når jeg står her, føler jeg mig som billedet af pingvinen Ponny-
-som ydmygt stod ved siden og kiggede op.
Det her er et af verdens vidundere.
Jeg tror, jeg vil ligge ned og kigge op på det.
Se der!
Det forandrer sig hele tiden.
Jeg kan ikke tro mine egne øjne.
Det er fantastisk! Nu kommer det igen.
Jeg har ventet hele livet på at se nordlys.
Nu ser jeg dem i en sådan mængde, at det er ubeskriveligt.
Jeg er overlykkelig.
Se, nu begynder det bag de små hytter-
-mellem månen og bjergene. Se engang!
Og stjernerne skinner igennem.
Månen skinner så klart. Det påvirker ikke månelyset.
Det er forbløffende.
Det er så spænende.
Det er storartet.
Det er det smukkeste, jeg nogensinde har set.
Jeg har en følelse af, at det vidste det.
Jeg ved, at det lyder tosset.
Det lyder faktisk tosset...
...men det føles, som om det vidste, hvor meget vi ville se det.
Så i stedet for bare at give os en stribe lys-
-eller lidt grønt, som havde været rigeligt.
Så fik vi hele spektret.
Det er så frygteligt rørende.
Tak.
Tak!
Nu kan jeg dø lykkelig. Jeg planlægger ikke at dø endnu.
Men når jeg dør, vil jeg dø lykkelig.
Jeg var stadig i live næste morgen og sprudlende lykkelig.
Min rejse gennem Norge havde sluttet på bedst mulige måde.
Men jeg skal ikke hjem endnu. Jeg skal stadig mere nordpå.
Mit sidste mål nord for ishavet-
-er det nordligst beboede sted på jorden.
Spitsbergen er den største ø i øgruppen Svalbard.
En vidstrakt vildmark af bjerge, gletsjere og permafrost.
Det er isbjørnens naturlige miljø, men ikke ligefrem menneskets.
Det er kaptajnen. I Longyearbyen er det minus 16 grader.
Ved nærmere eftertanke...
Det er ligesom at ånde knive, men nu går vi.
Bortset fra kulden ser Longyearbyen ikke så anderledes ud.
Der bor 1.800 ad Svalbards 2.500 indbyggere.
Men verdens nordligste kebabvogn går nok ikke så godt.
Folk har levet og arbejdet på Svalbard i mere end 400 år.
Hvalfangere og jægere kom først på jagt efter olie, spæk og pelse.
De sidste hundrede år er det kulminer, som har lokket.
For at få et rigtigt billede af et af verdens mest øde steder-
-må jeg endnu engang rejse nordpå for sidste gang.
Det er før klokken fem om morgenen, og rejsen slutter på sit koldeste.
Fra oktober til februar er der slet intet lys her.
I april skinner solen døgnet rundt.
Selv planter får energi til at vokse.
Jeg vil se solopgangen og nyde stilheden.
Det er minus 26 grader på min sidste dag ved polarcirklen.
Det er et vidunderligt sted.
Det er så fuldkomment storslået og fjendtligt.
I hvert fald for mennesker, for det er så svært at leve her.
Vi er skrøbelige. Mennesker hører ikke til her.
Jeg ved, der har boet mennesker...
...men vi er ikke skabt til at bo her.
Jeg er nået til havet for sidste gang.
Til trods for at vi er så langt nordpå, er fjorden ikke frossen.
Den varmes stadig af Golfstrømmen.
Jeg har realiseret min barndomsdrøm.
Jeg blev draget nordpå, og det var mere fantastisk, end jeg troede.
Men her, ved essensen af den nordlige halvkugle-
-slutter min arktiske rejse.
Nord ligger der.
Der er 997 kilometer til Nordpolen. Derefter er der ingenting.
Der er måske nogle forskere og jægere-
-men der er ingen byer eller landsbyer. Ingen bor deroppe.
Jeg kan ikke komme længere. Der er intet mellem mig og Nordpolen.
Det er helt vidunderligt.
S. Englund www.broadcasttext.com